Tidigare på Gotham...
Istället för att säga vem du älskar, säg vem jag ska döda.
- Döda Lee. - Du valde Lee, för du älskar Vale.
Den som kommer i kontakt med mitt blod, blir förändrad.
Jag skulle aldrig skada dig.
Kristen? Nej!
Du ville rädda Lee. Han vill motsatsen.
Du älskar Lee. Det finns inget mer att säga.
Jag har hittat nån. Jag måste berätta för Ed hur jag känner.
Är det testerna de kör på Alice Tetchs blod?
Ja. Råttorna visade maniska tendenser. Våldsam vrede.
- De jobbar väl på ett botemedel. - Ja, men det kan dröja åratal.
Ingen rör sig!
Vad pågår?
Tyvärr har kvällen kapats.
Ställ ner glasen!
Är det min kära syster? Hon är där inne, va?
- Ms Kringle? - Nej, jag heter Isabella.
Du påminner om nån jag kände förut.
Jag har träffat nån. Jag är kär!
Jag vill bli polis här igen.
Välkommen tillbaka.
Gotham City-polisen! Upp med händerna!
Backa undan sakta.
- Det är inte som det ser ut. - Förklara det på stationen.
Just nu gör du bäst i att hålla tyst...
Kan vi prata om det här?
Var resonlig.
Jag har inte dödat nån.
Jag är städaren. Det är allt.
- Du är bara städaren. - Ja.
Den som styckar kropparna och slänger dem i syra.
Inget mer.
Vad sysslar du med?
Anhåll mig bara.
Det är det du vill, va? Att jag ska läsa upp dina rättigheter.
Ordna en advokat.
Jag kan se dig om några år, fri som fågeln.
Och häromkvällen, ja... Det skulle plåga mig,
men ja, jag skulle göra det.
Inte ikväll.
Det är Toad du är ute efter. Han gav mig jobbet.
Du förstår, det är nåt med mig.
När jag ser en usling som du börjar blodet koka i ådrorna.
Jag vill straffa dig, låta dig lida.
Hittills har jag lyckats kontrollera det.
Men det blir allt starkare inom mig.
Snälla,
Paddan har jag ju sagt. Det är han. Anhåll mig bara.
Anhåll mig!
- Det är för sent för det. - Snälla!
- God morgon. - Vi visste vad vi gav oss in på, va?
När vi tillät min pappa att fixa en förlovningsfest?
Vi visste.
Vilka är alla dessa människor?
Han är så stolt över dig. Han vill att hela Gotham ska veta det.
Han har lyckats, för han har bjudit nästan hela stan.
- Hur kan du ta det så lugnt? - För att jag håller med honom.
Han borde vara stolt. Vilket jag är.
Hur kunde jag ha sån tur?
Vad är det?
James Gordon återvänder till Gotham City-polisen.
- När då? - Han börjar idag.
- Hur länge har du vetat det? - Några dagar.
Förlåt, jag borde ha berättat tidigare.
Det är okej.
Är det?
Jag vet inte, Lee.
Vi var överens att han inte skulle ingå i våra liv,
och nu ska du jobba med honom. Då ingår han i våra liv.
Litar du på mig? För i så fall spelar inget annat nån roll.
Visst litar jag på dig.
Och du har rätt. Allt kommer att bli bra. Bara...
När jag tänker på det där med Tetch
- och det Gordon sa... - Tänk inte på det, då.
Jag ska försöka.
Men om du sköt honom av misstag, vore det också okej.
Jag lovar inget.
Vi ses ikväll.
Ja.
- Lås in honom. - Kom igen!
Jag är oskyldig!
Täck gränden.
- Sluta dra i mig. - Du är söt.
Hallå!
Där är du. Vi fick ett samtal. Från magasinsdistriktet. Kommer du?
Bara sådär? Inget välkomnande?
Om vi hade ett firande varje gång du återvänder till polisen,
skulle vi aldrig fånga några skurkar. Ándale, partner.
Den här tillhör visst dig.
GOTHAM CITY-POLISEN KRIMINALASSISTENT
Kommer du, eller?
Ja. Jag kommer.
Vad måste krossas innan det kan användas?
- Ägg! - Just det.
Som alltid.
Edward, du skämmer bort mig.
Du gör det lätt.
Jag kommer att sakna dig.
Jag är bara borta i två dagar.
Din konferens slutar faktiskt kl. 13.45 på måndag.
Trots trafiken hinner du till Gotham till kl. 17.30.
Om du åker i tid idag, vilket du säkert gör.
Du är borta i 44 och en halv timme.
Mindre än två dygn.
Jag ska hålla fast vid den tanken.
Grädde! Jag glömde din grädde.
Vad gör man på en bibliotekariekonferens?
Du skulle bli uttråkad.
Inget du kan säga, göra eller tänka tråkar ut mig.
Låt mig i så fall läsa upp mitt program.
Varifrån kom de där glasögonen?
De här? Det är mitt reservpar. Jag brukar ha kontaktlinser.
Det trodde jag att du visste.
Är nåt på tok?
Edward, vad är det?
Du verkar ha sett ett spöke.
Ursäkta mig.
Det är bara ett par glasögon.
Du brukade tycka att det klädde mig.
Herregud.
Jag gjorde dig väl inte upprörd?
Du är väl van vid att se folk i speglar.
Du finns bara i mitt huvud.
Som om det spelar nån roll.
Men ärligt talat, frånsett att hon liknar mig,
har du gått från att sortera papper på en polisstation
till att sortera böcker i ett bibliotek. Så originellt.
Du och Isabella är...
Ni har era olikheter.
Tja, jag är ju död.
Och hon lever.
Men hur länge varar det?
- Tills du... - Jag...
Jag skulle aldrig skada Isabella.
Du hade säkert sagt samma sak om mig.
Inse det, Ed. Du är en mördare.
Det är bara en tidsfråga...
Okej...
En konstapel identifierade offret.
En Paulie Penopolus, alias Paulie Pennies.
- Städkille i Gothams undre värld. - Bingo.
Jag gissar på en affärsuppgörelse. Kanske en missnöjd kund.
Kanske en konkurrent?
Bra ställe att börja. Allvarligt, Jim.
Jag är glad att du är tillbaka.
Samma här, Harv. Det känns bra.
Det var inte bara affärer.
Vi borde ringa Barnes.
BEVISMATERIAL
Vet du varför jag är här?
Ja, absolut.
Hon är där inne, eller hur?
Inuti dig.
Hej, kära syster.
Säg mig bara,
du växte upp med din syster och har sett viruset på nära håll.
Hur besegrar jag det?
Det funkar nog så att
du ger mig nåt, så ger jag dig nåt. Tick-tack.
- Vill du ha tänderna kvar? - Eller?
Min systers virus är underbart,
det får det mörka att skina klart.
Vilket mörker inom dig
har Alice väckt till liv?
Berätta det, så ska jag berätta allt jag vet.
Brottslingar.
De skyldiga.
Min ilska mot dem.
Men det är inte ilska jag ser.
Raseri.
Våldsamt raseri.
Okej, Tetch, min tur.
Finns det en bot?
Ja, det finns det.
Vilken då?
Du ger upp och låter min kära syster vinna.
Du tror att jag leker!
- Har du hört rösterna? - Vilka röster?
Viruset växer och krymper medan det blir starkare.
Du kan inbilla dig att du håller på att vinna.
Sen hör du röster,
de mörka rösterna från djupt inom dig,
viskande.
Och äntligen ser du världen som den verkligen är.
Sen finns ingen kommissarie Barnes mer.
Bara Alice.
Min kära Alice.
Du känner mig inte!
Du har smutsat ner händerna, eller hur?
Och nu vill du desperat rätta till det.
Jag kan rätta till det.
RÄTTSLÄKARE DR LEE THOMKINS
Du är tillbaka.
Jag är tillbaka.
Det var väl bara en tidsfråga.
En gång snut, alltid snut.
Det är här jag hör hemma, på gott eller ont.
- Hur mår Vale? - Bra. Tror jag.
Hon har lämnat sjukhuset i alla fall.
- Så ni två är inte... - Nej.
Jag försöker inte göra det här pinsamt.
Varför pinsamt? Vi är båda vuxna.
- Vi kan absolut arbeta tillsammans. - Kul att du anser det. Instämmer Mario?
- Ja. Så småningom. - Okej.
Vår förlovningsfest är ikväll.
Jag nämner det bara för att några härifrån tänker gå dit.
- Men nu är det pinsamt, va? - Lite grann.
Du vill veta om de två kropparna
- som hittades i morse? - Ja.
Jag har bara undersökt dem preliminärt.
Men den okände i syran? Hans ansikte hade tagits bort.
Tagits bort? Hur?
Skalpell? Rakblad? Den som gjorde det visste vad han gjorde.
- Jag vet snart mer. - Okej.
Jim.
Du tog nog rätt beslut som kom tillbaka.
Jag vet att det inte ser ut som bara affärer.
Vi tror att den som betalade Paulie för att göra sig av med kroppen
i badkaret också kan ha mördat honom för att tysta honom.
Jim, gott att se dig med polisbricka igen. Och slips.
- Kommissarie. Skönt att vara tillbaka. - Bullock informerade mig.
- Vilket jäkla fall att börja med. - Ja.
Den preliminära rapporten från Lee.
Den okändes ansikte hade avlägsnats.
Försöker de dölja hans identitet?
Jag vet inte, kanske. Men syran hade räckt för det.
Jag leder den här utredningen.
- Men kommissarien... - Det är okej.
Jag har visserligen varit borta...
Kanske därför du har glömt hur det funkar här.
- Jag ger order och ni lyder. - Jag vill säga, kommissarien,
att jag instämmer helt.
Jag leder utredningen, men ni får inte ledigt.
Följ de fysiska bevisen, Bullock.
- Rapportera tillbaka till mig. - Ska bli.
Jim.
Jag menade inte att skälla.
Men allt våld och elände blir för mycket ibland.
Du behöver inte förklara. Säg till om du behöver nåt.
Och låt inte de jävlarna tracka dig för hårt, rookie.
Det ska jag inte.
Gordon.
Här är den du frågade efter. Skummis på mellannivå. Kallas Toad.
Det är han. Tack.
Hon kanske har rätt.
Det kanske är nåt med miss Kringles... Kristens...
Isabellas ansikte.
Det kanske är nåt med hennes ansikte som tar fram den här sidan hos mig?
Tänk om jag skadar henne?
- Oswald? - Ja?
Du ler.
- Gör jag? - Ja.
Jag tänkte bara på
hur lyckligt lottad Isabella är.
Du älskar henne, men för att skydda henne är du villig att bryta med henne.
Vackert. Sorgligt.
- Men vackert. - Du tycker att jag borde bryta med henne.
Förlåt. Jag trodde att det var det vi pratade om.
- Jag skulle aldrig pressa... - Nej, du har rätt.
Om jag skadar henne, förlåter jag aldrig mig själv.
Att livet skulle låta er vägar korsas igen bara för att rycka henne från dig.
- Varför? - Jag kan inte.
- Vadå? - Jag kan inte bryta med henne.
- Du sa ju själv... - Du måste göra det åt mig.
Vill du göra det? Jag skulle verkligen uppskatta det.
Men var varsam.
Självklart.
Jag söker en skithög som tydligen brukar komma till det här råtthålet.
Han kallas "Toad".
Vem är det som frågar?
Intendent Nathaniel Barnes, Gotham City-polisen.
Följ med till polisstationen
och svara på några frågor.
Stick, snutjävel.
Jag vill ha information om Paulie Pennies.
Kroppen han skulle göra sig av med igår kväll. Varifrån kom den?
Ska jag öppna munnen åt dig?
Okej. Sluta. Jag anlitade Paulie!
Men jag är bara mellanhand!
Jag är trött på att höra det där.
Ingen är ansvarig för nånting. Alla är mellanhänder.
- Ge mig ett namn! - Symon! Okej?
Dr Symon. Han är en flådig plastikkirurg!
Vad menar du?
Skär han ansiktet av folk för nöjes skull? Försök igen!
Nej! Men han har en sidobransch.
Om man behöver ett nytt ansikte kan han fixa det!
Ett nytt ansikte? Vems?
Jag vet inte. Jag bara skaffar undan kropparna! Inget mer!
Du anser dig oskyldig, men du är skyldig.
Sluta! Det är Symon.
Det är honom du vill ha!
Du är ju snut!
Symon?
För mig till honom.
Borgmästaren Cobblepot?
Hej, Isabella. Får jag komma in?
Givetvis.
Ska du resa bort?
Bara för några nätter.
Men jag hoppades hinna prata med Ed innan jag åkte.
Jag försökte ringa. Är han okej?
Ja.
Hur ska jag uttrycka det här?
Det är över.
Ursäkta?
Han tänker inte träffa dig mer. Försök inte kontakta honom.
Dörren är stängd.
Ha ett bra liv.
Kära nån.
Det är förstås en chock.
Men frånsett att du råkar likna hans ex,
har en viss begåvning för gåtor,
samt stark ordningskänsla,
vad har ni två egentligen gemensamt?
Edward är en person med stor intelligens och fantasiförmåga.
Han förtjänar att uppskattas av nån på samma nivå.
Vilket du inte är, min kära.
Bäst att avsluta det här nu.
Du har rätt.
Jag förtjänar honom inte.
Bra att vi är överens. Hej då.
Men jag tänker inte släppa honom.
Han älskar mig och jag honom.
Vet du hur sällsynt det är, herr borgmästare?
Visst gör du det.
För du älskar honom också.
Det ser jag.
Jag är inte ens svartsjuk.
- Du förstår inte... - Det var mina glasögon i morse.
De påminde honom om miss Kringle.
Han är rädd att skada mig som han skadade henne.
Hör på, din lilla idiot,
jag säger det för sista gången.
Låt Ed vara.
Nej.
Jag ska skriva till honom och låta honom förstå
att han inte behöver vara rädd. Jag släpper honom inte.
Nåväl.
Säg inte sen att jag inte varnade dig.
DR MAXWELL SYMON PLASTIKKIRURG
- Bäst att du inte ljuger för mig. - Det gör jag inte.
Han håller till här. Du tänker väl inte döda mig?
Jag försöker.
Jag ska just avlägsna ansiktet.
Kom om en timme, så gör vi transplantationen.
Du har väl inte ätit idag?
Utmärkt.
Tack, kära du, för att du har varit så rädd om din hy.
Mycket elastisk.
Ligg still nu.
Vem där? Tyst!
Annars skär jag utan bedövning.
- Vem där? - Gotham City-polisen.
Du är gripen. Gör gärna motstånd.
Snälla.
- Jag ger mig. - Madam, är ni oskadd?
Hur många?
- Ursäkta? - Hur många har du dödat?
Hur många ansikten har du tagit?
Jag har rätt till advokat.
Jag gör anspråk på den rätten.
Skyldig!
- Vem där? - Ingen. Bara jag.
Han är skyldig.
Vad är det med dig?
Vad gör du? Grip mig!
Skyldig!
Jag gör inte motstånd!
Skyldig!
Han är skyldig!
Skyldig.
Dr Thompkins hoppas att du lägger särskilt märke till
vilken styrka som krävts för att slita av Paulie Pennies huvud.
Hur stark måste man då vara, Lucius?
Extremt stark.
Extremt stark, uppfattat.
Vi har inga träffar på fingeravtrycken från det andra offret i badkaret.
Men ett stickmärke i hans arm antyder
att han drogades innan ansiktet togs bort.
Jag kör tox-tester och talar om resultaten.
- Tack, Lucius. - Japp.
Skönt att ha dig tillbaka, Gordon.
Lucius, du är kriminaltekniker, inte rättspatolog.
Varför kom inte Lee själv med det här?
Dr Thompkins har gått för dagen. Hennes förlovningsfest.
Just det.
Det blir visst en stor tillställning.
Vackra kvinnor. Gratis sprit. Kanapéer.
Harvey, gå dit om du vill.
Jag är hellre här med min gamla partner. Det är roligare.
Förresten var jag inte inbjuden.
Kommissarien.
Bullock, häkta det här mänskliga avskrädet för mordet på det okända offret.
Ska bli. Följ med här.
Plastikkirurg. Fixar nya ansikten åt undre världen.
Han hade en flicka på operationsbordet.
Om jag kommit fem minuter senare...
Men det gjorde du inte. Du klarade det, intendenten.
Idag, ja.
Jim, du vet känslan när man vunnit ett slag
men vet att man kommer förlora kriget?
Krig utkämpas ett slag i taget, sir.
Han dödade den okände, sa du. Inte Paulie Pennies?
Nej. Hans mördare är ännu lös.
Jag tar honom imorgon. Jag lovar.
GOTHAM CITY-POLISEN INTENDENT
Min far och jag har inte alltid varit ense om allt.
Men du instämmer nog i, pappa,
att gifta mig med Lee är det bästa beslut jag nånsin tagit.
Utan tvekan.
Och, Lee, du är läkare,
medlem av stadens polisväsende,
du är rolig, medkännande och lysande.
Trots att du insisterar på att alla hundar är pojkar och alla katter är flickor.
Det är hopplöst, jag har försökt korrigera henne.
Jag har älskat dig ända sen jag först såg dig.
Så underbart. Han är rar. Du är lyckligt lottad.
Lee!
Grattis.
Du är urtjusig, inte oväntat.
- Barbara? Hur kom du... - In?
Som sällskap. Med honom där. Hej.
Eller kanske var det han.
Du måste gå genast.
Kan vi inte stifta fred? Jag anföll dig med kniv,
kidnappade dig, okej.
Jag har förlåtit att du knockade mig. Låt det vara glömt.
Stanna här. Jag hämtar vakten.
Jag ska gå.
Jag ville bara fråga.
Du har ju också varit med Jim Gordon. Saknar du det inte?
Saknar vad?
Hettan.
Att vara så nära, så mycket mörker och ljus,
med nån som alltid strider med sig själv.
Låt mig tänka. Den plågade Jim Gordon.
Eller Mario, som jag vet är en god man,
som kommer att bli en underbar far till mina barn,
och som jag älskar.
Nej, jag saknar det inte.
Du tror det faktiskt själv.
Det är lite sorgligt.
Hälsa mina dejter att jag har gått.
Låt henne inte förstöra din kväll.
Intendenten, jag är så glad att ni kom.
Bara en kort stund. Jag kom för att gratulera dig.
Du förtjänar att vara lycklig.
Tack.
Men du måste stanna på minst en drink.
Och rädda mig från alla människor, om inte annat.
En drink.
- Men inget jobbsnack. - Okej.
Bland materialet jag konfiskerade i Symons labb
fanns en unik narkos-cocktail.
Säkert samma toxikologi som fanns i det okända offret.
Just det.
Hej, dåliga nyheter. Symon är frigiven.
Va?
Den bundna flickan vägrade att göra polisanmälan, säkert mutad,
och vi fick just en order från domare Bam-Ban
att frige honom genast.
Den jävla botox-glidaren har kontakter överallt.
Toxokologin knyter absolut Symon till det okända offret.
Vi måste hämta tillbaka honom.
Intendent Barnes?
Carmine Falcone. Vi har visst inte träffats.
Nej. Men jag skulle just gå.
Jag förstår. Är mitt sällskap så motbjudande?
Du borde sitta i fängelse.
Jag är pensionerad.
Efter att ha styrt Gothams undre värld i 30 år.
Staden byggdes av män som jag.
Folk har jobb på grund av män som jag.
Whiskyn i glaset
är betalad av mig.
Så du har gjort lite gott. Och?
Du står inte över lagen för det.
Det gör ingen.
När jag hör nån tala med sån övertygelse
tror jag alltid att han mest försöker övertyga sig själv.
Ha en trevlig kväll, intendenten.
- Hallå, chefen. - Alvarez.
Hälsa Gordon att jag tar in mannen som är ansvarig för Paulie Pennies död.
Ingen förstärkning. Han kommer frivilligt.
Visst, chefen. Men jag måste berätta att domaren släppte dr Symon.
Vi måste frige honom.
Skyldig!
Isabella?
Isabella, jag fick ditt meddelande.
Du skulle ju åka till din konferens.
Jag kan komma för sent, Edward.
Det här är viktigare.
Oswald...
borgmästaren, informerade mig om din inställning.
Men tro mig, jag är säker på
att det är bäst att vi bryter.
Nej, Edward, det är det inte.
Jag förstår din rädsla. Den är betingad av kärlek.
Jag vet att du inte skadar mig.
Det har du aldrig kunnat.
Jag tror inte att du...
Min...
Kristen.
Jag fann gamla foton i tidningarna.
- Du måste... - Jag måste gå. Genast!
Nej! Se på mig!
- Se på mig! - Du vet inte vad du gör.
Jag tvingar dig att konfrontera din rädsla! Du skadar inte mig!
Inte ens när jag ser ut så här! Edward!
Edward.
Nej.
Edward...
Ska jag ta av glasögonen?
Behåll dem på.
Blockera utgångarna. Men tyst. Vi vill inte ha uppståndelse.
Ska bli.
Det är lite för sent för det. Vad gör ni här?
Beklagar, vi måste göra ett gripande
i Paulie Pennies-fallet. Vi försökte gripa honom hemma.
Men han är visst här.
Man inser vilken liten stad Gotham är, eller hur?
Kan ni vänta? Om han är här, är han inte på flykt.
Hon har rätt, Jim. Vad säger du?
God kväll, allihop.
Jim, vad pågår?
Vi har tydligen en mordmisstänkt bland gästerna.
Vem, om jag får fråga?
Dr Maxwell Symon. Han är...
Plastikkirurg. Om ni griper honom får ni varenda kvinna här på er.
Han är deras favorit.
Han är även mördare.
Märkligt att din far känner honom.
Deras relation är säkert hederlig.
Medan ni reder ut det där, hämtar jag Symon.
- Harvey. - Vadå?
Jag kan klara en plastikkirurg själv.
Lugn, jag ska vara så diskret.
Lee, jag ska prata med Jim.
- Mario. - Oroa dig inte.
Okej.
Mario, jag måste göra min plikt, så vad det här än är...
När du sa åt Tetch att döda Lee, visste du att han skulle göra motsatsen.
Du offrade din flickvän för min fästmö.
- Galet påstående. - Medge att du fortfarande älskar henne.
- Jag har inte tid. - Hallå!
Du lovade en gång att döda mig om jag nånsin skadade Lee.
Nu är det min tur.
Jag älskar Lee, och jag tänker göra allt jag måste för att behålla henne.
Ett gott råd i så fall, sluta spela svartsjuk.
Det funkar inte.
Gordon.
För Lees skull slår jag inte tillbaka.
Intendenten.
Om du fortsätter rynka pannan,
blir du aldrig av med rynkorna omkring munnen.
Kom till mottagningen imorgon.
Du får en gratis undersökning.
Konstigt att du känner nåt genom det där du kallar ansikte.
Vad gör du?
Det jag borde ha gjort hela tiden.
Du är galen.
Nej, doktorn.
Jag är klokare än nånsin förut.
För första gången ser jag saker väldigt klart.
I alla år har jag förlitat mig på systemet,
på lagen,
och avhållit mig från det jag egentligen ville göra.
Sen insåg jag sanningen. Det är inte bara du som är skyldig.
Hela den här staden är skyldig.
Sluta.
Du är ju polis, för Guds skull!
Du måste följa lagen.
Jag måste ingenting. Jag är lagen.
Jag är domare,
jury
och bödel!
Domen verkställd.
Ed.
- Hur tog hon det? - Vadå?
Allt är underbart.
Isabella visade mig att jag oroade mig i onödan.
Jag är så glad för din skull.
Men varför är du tillbaka?
Hon måste åka på sin konferens. Jag insisterade.
Du är en god man.
Men du verkar trött. Jag får höra om det imorgon.
Gå och sov nu.
Jag måste erkänna det.
Hon kämpade för honom.
Synd att hon underskattade sin motståndare.
- Det är gjort, antar jag. - Ja.
Men det kändes lite trist, chefen.
Jag har alltid gillat bibliotekarier.
Du?
Stackars Ed, då?
Han kommer att bli förkrossad.
Lyckligtvis har han en axel att gråta ut mot.
JÄRNVÄGSÖVERGÅNG
Kom igen. Nej.
Kom igen...
Hjälp mig! Hjälp!
Kära nån!
Jim, har du och Mario talat ut med varandra?
Ja. Var är Symon?
Tyvärr. Han måste ha stuckit.
Jag trodde att han var i baren.
Sätt upp spärrar ifall han dyker upp.
Jag åker hem till hans hus.
Och Harvey, ta det lugnt.
Gott att ha dig tillbaka igen, Jim.
Det gläder mig.
Intendenten.
- Hörde du? - Alltihop.
Jag såg Symon tidigare. Har ni lyckats gripa honom?
Inte än. Han måste ha stuckit när vi kom. Vi tar honom.
Alvarez sa att du skulle gripa killen som dödade Paulie Pennies?
Det var ett dött spår.
Jag säger till när jag hittar Symon.
Jim.
Saker ska bli annorlunda här.
Du och jag ska göra en insats här i stan.
Vi ska rensa upp.
Ja, sir.
Skyldig!
Gotham City-polisen. Sir!
Dr Symon.
Vem gjorde det här?
Barnes.
Översättning: Sara Carolina Ellinor Lindsten